Aiemmin tapahtunutta...
Isä Ruskin ja Gawainin poika Luca ovat olleet kateissa kaksi päivää.
Poika oli papin huostassa. - Eikä pappi puhunut matkoista?
Poika ei tunne sitä naista eikä temppeliritaria.
Viekää hänet kylään. - Vapautamme hänet kyllä -
kunhan viet meidät ensin serafien luo.
Saatte viedä kostonne loppuun.
Jos vouti ja Sir Locke kokevat ennenaikaisen kuoleman -
pidän sitä vain heidän velvollisuuksiensa vaarana.
Mitä tiedät? - Heidät vietiin minun takiani.
Sinunko? Kuka heidät vei? Missä Luca on?
Älä huuda minulle kuin... - Huudan kuin itse piru!
Älä, Wilkin! Poikani...
Istu.
Aika tappavia työkaluja papilla.
Rankaisijan vaimo on rauhoittunut. - Mutta huijaukseni paljastuu aamulla.
Hän odottaa papin ja poikansa palaavan.
Sitten keksin jonkin tarinan rauhoittaakseni hänen mielensä.
Kamarineitoani parempaa tarinankeksijää ei olekaan.
Kiitos, Isabel.
Välität kovasti tästä miehestä, joka väittää olevansa rankaisija.
Niin välitän.
Olet tainnut löytää seikkailun, jota sielusi kaipasi, Love.
Niin.
Marshal.
Se ei ole nimeni.
Olen Toran Pritchard, ohran viljelijä West River Ridingista.
Tapoit naisen hyökkäyksen iltana.
Lävistit hänen vatsansa ja viilsit kurkun auki.
Kauniin, isokokoisen naisen. Hän oli vaimoni.
Entä rankaisija? Onko hänkin huppupäärosvo?
Piileksitte lainakasvojen takana silmiemme alla.
Toteuta kostosi nopeasti.
Etkö anele armoa? - Tottelin komentajani käskyjä -
mutta vain minä olen vastuussa verestä, jonka miekkani vuodattaa.
En ole ansainnut armoa.
Mutta olet ansainnut reilun taistelun.
Miten sopivaa, että sinä lähetät minut vaimoni ja poikani luo.
Etkö anele armoa? - Ei tämä paikka tunne armoa.
Ei ehkä armoa, mutta kunnian se tuntee.
Jos vielä käyt päälleni, tapan sinut varmasti.
Mutta nyt tilimme ovat tasan.
Entä valhe, joka pitää minut täällä?
Jos tiedän siitä, enkä tapa sinua, joudun itsekin syytteeseen.
Sinä ja rankaisija olette ansainneet paikkanne täällä.
Released on www.DanishBits.org
Nasaretilaisen kirja.
Onko uskoni ollut vain valetta? - Ei, uskosi on aitoa.
Sen nämä sivut paljastavat.
Jeesus oli vain ihminen, mutta Jumala puhui hänen kauttaan -
ja täytti hänen sydämensä rakkaudella ja jumalaisella viisaudella.
Hän tiesi, että usko on omakohtainen asia -
ihmisen ja Jumalan välillä.
Sen kunniaksi rakennettu kirkko johtaisi vain ahneuteen ja tuhoon.
Historia on todistanut sen kerta toisensa jälkeen.
Lukemattomia henkiä on menetetty uskon palveluksessa.
Kuinka rakastava Jumala voisi toivoa sellaista lapsilleen?
Entä evankeliumit? - Niissä on paljon Jumalan totuutta -
ja ihmisten uskomuksia.
Miksi serafit salaavat tämän?
Serafit kantavat Nasaretilaisen sanoja ihollaan -
hänen äidinkielellään.
Ne kulkevat sukupolvelta toiselle, jotta ne eivät koskaan katoaisi.
Ne paljastetaan ihmisille, kun he ovat valmiita ymmärtämään.
Rosula ei halua sitä. Siksi he jahtaavat teitä.
He haluavat tuhota tämän totuuden.
Aina on yksi, jossa veri virtaa -
ja 12 opetuslasta, jotka opastavat ja suojelevat.
Neljä suojelijaani on jo tapettu.
Virtaako se veri sinussa? - Jumala halusi -
että Jeesus opettaa nämä asiat ihmisille.
Hänen jälkeläisensä tekevät sen, kun aika koittaa.
Hänen jälkeläisensä...
Nasaretilaisen sukulinja.
Minussa virtaa hänen vertaan.
Olen Jeesus Nasaretilaisen jälkeläinen.
Ja kun löysin kumppanini, jatkoimme sukua.
Oletteko te se nunna ja soturi, jotka olen nähnyt näyissäni?
Olemme olleet monia ihmisiä ja käyttäneet monia nimiä.
Olemme tarkkailleet ja opastaneet sinua.
Rakastaneet sinua. Etäältä.
Olenko minäkin samaa sukua?
Olet saanut tietää monia totuuksia, aivan liian pian.
Totuuksia, joita tarvitaan pojan pelastamiseksi.
Niin. Lucan...
Miten voimme taistella niin voimallista vihollista vastaan?
Tee kuten Jeesus. Ojenna kätesi rakkaillesi -
ja pyydä apua.
Hyvää huomenta. - Ehkä. Hän odottaa sinua.
Jos petät tai satutat häntä, saat kamarineidon vihat niskoillesi.
Ja minä tuottaisin tuskaa, joka ylittää jopa sinun kidutuksesi.
Ymmärrän.
Kiitos, että lainaat huonettasi. - Totta kai.
Saitko mitään tietoja parantajalta? - Sain.
Hän tietää, kuka vei papin ja pojan.
Hänen tarinansa on hurja, mutta muutakaan totuutta meillä ei ole.
Hurjat totuudet tuntuvat olevan kohtalomme.
Lucan ja isä Ruskinin vei mies, joka etsii Annoraa.
He näkivät papin käyvän luolalla -
ja olettivat hänen tietävän minne Annora pakeni.
Ruskin vahti Lucaa, kun he tulivat hakemaan häntä.
Keitä ne miehet ovat? - Rosula-ritareita.
Se on Windsorin arkkidiakonin johtama salaseura.
He uskovat Annoran ja muiden uhkaavan kirkkoa.
Robinus ei tullut tarkastamaan tilejä vaan etsimään Annoraa.
Miten herttainen, vanha nainen voisi uhata kirkkoa?
Hänellä on ikivanhoja kirjoituksia -
jotka kyseenalaistavat kirkon tärkeimmät opetukset.
Minun on vaikea uskoa, että niinkin hurskas mies vaarantaisi lapsen.
Niin, mutta meidän on kohdattava Robinus ja Rosula-ritarit -
selvittääksemme onko se totta vai taikaliemien keittäjän houretta.
Et usko, että se on houretta. - En niin.
Uskon, että Annora on rehellinen ja hyvin hurskas.
Paavin luotetuimman arkkidiakonin kimppuun hyökkääminen...
Läänin miehet eivät voi sitä tehdä. Se vaarantaisi sinun asemasi.
Tarvitsen miehiä, joita yhdistää ystävyys -
ja usko siihen, että johdan heitä oikealla asialla.
Minä uskon siihen.
Samoin ystäväni, jotka ovat palvelusorjina.
He ovat taistelleet rinnallani useita kertoja.
Lyhenisivätkö heidän tuomionsa, jos he suostuvat tähän tehtävään?
Totta kai. Minä huolehtisin siitä.
Kiitos, Love.
Tarvitsen Miluksen.
Keräämään muita taitavia miehiä.
Kamariherra tietää salaisuuteni.
Kysyn enää tämän yhden kerran...
Näin pappien kesken, pyhän valasi muistaen.
Missä serafi piileksii?
Kuten olen jo kertonut hurskaalle mestarillesi -
useammin kuin muistankaan -
olen tavannut parantajan ja temppeliritarin vain tässä luolassa.
Onko lapsen surmaaminen valojenne mukaista?
Hänestä tulee marttyyri, jos se antaa meille tarvitsemamme tiedon.
Viillä pojan kurkku auki. - He piileksivät Heaven's Eyessa!
Rinteessä olevassa orjantappurapensaikossa.
Mistä tiedät? - Isä ostaa lääkkeitä siltä naiselta.
Olen ollut mukana monesti.
Tutkikaa pensaikko. Haluan heidät elävinä.
Mitä haluat vastineeksi salaisuuteni säilyttämisestä, mauri?
Pidät vahtia, kun rukoilen. Mikä on hintasi?
Koraani... - Nyt sinä tiedät minun salaisuuteni.
En siis voi vaatia mitään maksua. - Vääräuskoisuus yhdistää meitä.
Uskonnot, jotka ovat aina olleet riidoissa, palvelevat nyt toisiaan.
Yllättävä käänne historiassa.
Entä oma historiasi, Aiden?
Mistä rikoksesta sait 20 vuoden orjuustuomion?
Olin linnan kirjuri vapaanakin. Paronin ensimmäinen vuosi.
Eräs nuori teutoniritari kiusasi minua lakkaamatta.
Hän pilkkasi juutalaisen kasvojani.
Otin sen vihan vastaan joka päivä kuin tutun tuulen.
Tuulen, joka tekee hulluksi.
Pistin häntä neljä kertaa tikarillani.
Hän jäi eloon. Minua kidutettiin.
Roikuin kahleissa puoli vuotta.
Sitten minut lähetettiin takaisin tänne kuolemaan.
Neljä pistosta ritariin. Selkäänkö?
Ei. Taistelimme tikarit aseina.
Kasvotusten. Minä vartuin maakuopassa.
Hurskaiden ja vihaisten turkkilaisten susien laumassa.
Tooraa ja selviytymistä. Opin eräitä hyödyllisiä taitoja.
Jotkin taidoistani tuottavat vain tuskaa.
Tapojesi ja ryhtisi perusteella sinä et ole mistään maakuopasta.
Oletko aatelissukua?
Kirjanoppineiden sukua.
Lempeät ja kunnolliset miehet opettivat minut ajattelemaan -
ja kyseenalaistamaan. Etsimään totuutta.
Taito palveli minua valloituksiin asti. Sitten se tuotti tuskaa.
Karkotusko? - Minä pakenin.
Vaimoni, tyttäreni ja appeni pääsivät pakoon Andorran kauppateitä pitkin.
Veljeni ja minä ostimme paikat orjalaivalta.
Päätesatama... - Paratiisi.
Ehdotatte suurta riskiä, paronitar. Tuskin edes tunnette sitä naista.
Otamme riskin pelastaaksemme papin ja lapsen. Ja uskon parantajaa.
Rankaisijan takiako? - Niin.
Miehen, jonka kumpikin tunnemme nimellä Wilkin Brattle.
Olette näköjään jo niin läheisiä, että hän kertoi totuuden.
Totuuden, jonka sinä olet tiennyt alusta asti.
Kykysi muuttaa vaikeudet eduiksi tekee sinusta arvokkaan kamariherran.
Oliko tuo kehu, rouvani? - Uskoakseni oli.
Järjestän miehiä hakemaan papin ja pojan.
Pyydän vastineeksi vain sitä, että harkitsette vielä paroni Prycea.
Pitäkää mieli avoinna avioliitolle, joka suojelisi lääniämme.
Pidän mieleni avoinna kaikille vaihtoehdoille.
Kiitos, paronitar.
Taktiikkasi on usein aggressiivista, salamyhkäistä ja jopa laitonta -
mutta pidän sinusta siitä huolimatta, Milus.
Taisit unohtaa jumalattoman.
Minäkin pidän sinusta, rakas Love.
Miksi olen yhä lukkojen takana?
Varmistamme, ettei sana teostasi ole levinnyt.
Pääset vapaaksi, kun tiedämme, etteivät huhut kierrä.
Hän lupasi, että saan nähdä poikani. Luca on jo varmasti huolissaan.
Näet hänet heti kun hän palaa metsältä.
Paronitar sanoi, että pappi vei hänet kalaan.
Aivan. Hän metsästää kalaa.
Isoja kaloja, jotka pitää nostaa joesta koukuilla.
Se on hyväksi pojalle.
Ja löytyvätkö nämä Rosulat varmasti luolista?
He pakottavat papin kertomaan totuuden pojan avulla -
ja odottavat sitten paluutani luolilla.
Voimme odottaa ainakin kahta joukkueellista Rosula-ritareita.
He ovat vaarallisia. Eivät pelkää kuolemaa.
Montako miestä meillä on?
Saan kokoon puolijoukkueen palkattuja ritareita.
He eivät välitä uskon asioista.
Minäkin saan puolellemme tuttuja joukkoja, jos löydän heidät.
Minä tiedän yhden, joka vaihtaisi palvelusvuotensa vaaroihin.
Luca? Poikani?
Kuka sinä olet? Missä poikani on?
Mitä olet tehnyt pojalleni? Demoni! Kammottava demoni!
Miehet ovat valmiina keskipäivällä.
Sinä et voi tulla mukaan. Voit joutua Rosuloiden käsiin.
Linnassa olet turvassa. - Kiitos.
Tarvitsemme huppupäisen suojelijasi miekkaa.
Juonittelijoiden pöytä -
täynnä huorintekijöitä, valehtelijoita ja noitia!
Jessamy-hyvä, emme me juoni...
Heaven's Eyesta ei löytynyt mitään.
Minä kerron.
Miten hänen käy? - Hän yritti tappaa paronittaren.
Niin...
Tulkaa mukaani.
Vaimosi puhui omituisia, kun hänen suutaan tukittiin.
Hullun houreita. - Ehkäpä...
Wilkin.
Kerro totuus. Kuka olet?
Wilkin Brattle. Olin ritarina Edvard Pitkäsäären armeijassa.
Komentajani oli Erik Ventris. - Ventris?
Viimeiset viisi vuotta viljelin ohraa West River Ridingissa.
Kaulassasi oleva risti kuului vaimolleni.
Hän kantoi lastamme.
Heidät surmasi mies, joka nyt kantaa ristiä voitonsaaliinaan.
Minä en tappanut vaimoasi.
Sain sellaisen käskyn, mutta en voinut tehdä sitä.
Kuka nyt puhuu omituisia?
En pidä tätä voitonmerkkinä vaan muistutuksena.
Jumala ennen kruunua.
Ei...
Älä, rakkaani.
Löysin hänet kasasta viattomia kyläläisiä.
Kuolleena.
Tyttäremme oli leikattu ulos hänen kohdustaan.
Corbett tunnisti soturinsa heti.
Hän salli huijauksesi jatkua.
Hän teki sinusta kuuliaisen kätyrin.
Paronitar haluaa vain vangita Maddoxin vaimon.
Oikeudenkäyntiin asti.
Mitä täällä tapahtui, vouti?
Ei mitään, mitä ette jo tietäisi... herrani.
Liesi on lämmin ja siellä on tavaroita, joita ei olisi jätetty.
Hyvä, me siis odotamme.
Asettakaa tiedustelijoita pitkin rantaa.
Jos tämäkin on huijausta, tapa poika, hitaasti.
Pakota Ruskin todistamaan aiheuttamansa tuska.
Sitten voit tappaa myös kerettiläispapin.
Kyllä, mestari.
Toivottavasti yksi noista on minulle. - Tarvitseeko Sir Brattle rukouksia?
Heti siitä kun aamulla herään, kunnes taas illalla nukahdan.
Uskotko todella, että yhteinen näkymme oli lapsemme syntymä?
Uskon.
Vaivaako se sinua? - Ei. Se herättää monia tunteita.
Mutta ei vaivaa. Saapumisesi linnaan, asiat, jotka toivat sinut tänne...
Matka on kulkijaansa suurempi. - Minä tunnen samoin.
Silti en näe reittiä eteenpäin. - Parhaat reitit raivataan laukaten.
Vaikka eksyisimme emmekä löydä enää kotiin?
Ehkä koti on määränpää, ei paluupaikka.
Paronitar. Olemme valmiita, veli. - Selvä.
Kaikki nuo kynttilät palavat sinun ja paluusi puolesta.
Älä eksy tieltäsi, rakas Wilkin.
Etsi reitti kotiin.
Minä palaan kyllä. Lupaan sen.
Kamariherra, kuulimme, että tarvitsette sotilaita.
Lähdette pelastamaan poikaa ja pappia.
Tehtävä, jota ei kirjoiteta muistiin. Olemme valmiita.
Tästä taistelusta ei saa saalista. - Haluamme auttaa, emme ryöstää.
Hyvä on. Tarvitsemme taitojanne.
Unohtunut muisto.
Isäni nukutti minut näppäilemällä kantelettaan.
Hän sanoi, että Jumala kutsui sillä enkelit kotiin.
Missä sinun kotisi oli, Annora?
Synnyin tien päällä Julitshin liepeillä.
Olimme matkalla Mustallemerelle. Kuljimme jatkuvasti.
Koti ei koskaan ollut mikään paikka, vaan äitini ja isäni suoma lohtu.
Kaipaan sitä. Lohtua, jota yksikään linna ei voi tarjota.
On hyvä, että saat lohtua Wilkinin kanssa viettämästäsi ajasta.
Hänen läsnäolonsa rauhoittaa minua. - Tunnet olevasi turvassa.
Ja rakastettu.
Mikä on suhteesi Wilkiniin? Olet häneen kovin kiintynyt.
Saat vastauksia aikanaan, Love.
Etsi ne, joilta saat lohtua. He tietävät totuuden.
Kukkulat nousevat ennen luolia. Hyvä paikka jousiampujille.
Ratsastetaan kapeassa jonossa.
Parhaiten suojatut sisäreunaan.
Nopeasti, ennen kuin vuorovesi muuttaa suunnitelmia.
Odotamme liittolaisia.
Nuoko ovat paronittaren lupaamat "tutut joukot"?
Walesilaisia? - Todellakin.
Tuohan on Byth Encil. - Niin, Suden johtama.
Kuka kutsui petturit avuksemme?
Tässä tehtävässä ei ole pettureita, vain ystäviä ja vihollisia.
Voiko Suteen luottaa?
Hän ei ole uskollinen kruunulle, mutta hän on kunnian mies.
Ilman heitä häviämme taistelun.
Wilkin.
Seis!
Ainakin kaksi joukkuetta.
Täysissä sotisovissa.
Mitä nyt?
Emme voita heitä ratsain.
Tiedät kyllä mitä tehdä. - En ymmärrä.
Pian ymmärrät.
Ich liebe dich.
Temppeliritari! Pysähdy!
Tehkää kuten hän sanoi.
Temppeliritari... Serafi ei tulisi luoksemme.
Haluamme siis sen harmaan naisen.
Ventrishiren kamariherra. - Piilottelevat serafia linnassa.
Tappakaa nuo pakanat. - Kyllä, mestari.
Sanguis enim Dei!
Menkää! - Tulkaa mukaani!
Meidän on lähdettävä! - Ei voi olla totta...
Mestari!
Jos tapat minut, pappi, varmistat paikkasi helvetissä.
Mestari! Mestari!
Sinä piru!
Älä... - Luca!
Oletko loukkaantunut? - En.
Isä, älä mene!
Otitte suuren riskin ja menetitte monia miehiä.
Mitä te tästä saitte, Susi?
Me emme taistele saadaksemme mitään.
Taistelemme pitääksemme sen mikä on jo meidän.
Paronitar. Tehtävä on suoritettu. Me kaikki selvisimme ehjinä.
Isä! - Rouvani.
Olen hyvin helpottunut.
Ja minä olen pahoillani tästä vaarasta.
Hyvinvointinne on minun vastuullani. Minun tässä pitäisi pahoitella.
Kiitos. Suokaa anteeksi, mutta vetäydyn nyt levolle.
Peseydyn ja vaihdan tunikani.
Lady Love, hyvät herrat...
Teidänkin pitäisi levätä, vouti. Urheutenne oli varsin ihailtavaa.
Palvelitte uskollisesti.
Mehän olemme vannoneet tekevämme niin, kamariherra.
Niinpä.
Herrani...
Paronitar. - Kiitos, vouti.
Montako miestä menetimme? - Neljä omaa sotilasta -
ja parantajan kumppanin. - Huppupäisen miehenkö?
Se on kovin surullista. - Se oli hurskas ja sopiva kuolema.
Susi keltanaamarosvoineen tuli yllättäen avuksemme.
Kappas, todellakin yllättävää.
Ehkä he kuulivat pojasta ja papista?
Inhimillisyys ennen ylpeyttä. Se antaa toivoa rauhasta.
Ehkä.
Kauanko minulla on aikaa ennen kuin totuus tulee julki?
Kuningas on menettänyt rakkaansa ja paronit vainoavat häntä.
Sanoisin, että kaksi kuukautta. Kolme, jos tänne ei tule lähettejä.
Lady Loven ja paroni Ventrisin lapsi -
oli niin siunattu ja erityinen -
että Jumala kutsui hänet taivaaseen jo ennen syntymää.
Hoidamme asian arvokkaasti, Love.
Aivan.
Rankaisija oli menossa parantajan luo musiikkisaliin.
Kiitos, Milus.
Aggressiiviset, salamyhkäiset ja laittomat taktiikkani -
ovat aina käytössänne, rouvani.
Ovatko he yhtä kuuroja kuin tyhmiäkin?
Puhtaita rättejä rankaisijalle. - Täysi korillinen. Pelkkiä rättejä.
Kiduttajalle. Puhdistamiseen.
Niin nätti ja niin tyhmä...
Muistitko taas entisen elämän unohtuneen taidon?
Olen niin iloinen, että olette kumpikin turvassa.
Hänen sielunsa on yhä ehjä. Entä pappi?
Turvassa täällä linnassa.
Soitatko sen uudelleen? - Riittää jo, pikku trubaduuri.
Vien sinut pesulle -
ettei isäsi joudu katkomaan sormiasi aatelisten soittimien sotkemisesta.
Tapoimme Rosula-ritarit. Myös Robinus on kuollut.
Yksi punaviitta pakeni verta vuotaen. Hän ei selviä kylmän yön yli.
Kiitos.
Sinun kumppanisi...
Tiedän. - Olen pahoillani.
Hyvä, että olet turvassa. - Olen kotona, rakkaani.
Takana on vielä kaksi pulloa.
Pari kulausta 3 - 4 tunnin välein pitää hänet unessa.
Paroni Prycen mies odottaa kalkkikivilouhoksella.
Anna hänelle tämä kukkaro. Hän jatkaa siitä.
Kyllä, herrani. - Etelätiellä tuulee kovasti.
Eikö sinulla ole viittaa? - Ei.
Ei, herrani, en voi...
Mene nyt, ennen kuin kiinnostukseni turkiskuormaan herättää epäilyksiä.
Merci.
Miten hänen käy? - Rankaisijan päiväkirjaan merkitään -
että hän heittäytyi vesikuoppaan.
Entä mitä Pryceshiressä tapahtuu? - Hän joutuu hullujen parantolaan.
Onko totta, että siellä porataan reikiä kalloon?
Jos se on totta, eläisin mieluummin hulluna.
Koska sinun reikääsi on viimeksi porattu?
Älähän nyt, olemme jo unohtaneet lain ja asemamme tänä iltana.
Sitten se riippuu siitä -
puhutaanko nyt isosta porasta vai kovasta.
Ennen mestari Gawainin ja Sir Brattlen tuloa hoviini -
olin rehellinen ja hurskas nainen.
Olenko turmellut sinut? - Osan minusta.
Sen, joka uskoi, ettei sydämeni enää koskaan avautuisi.
Eivätkä muutkaan paikat...
Sitten sinäkin olet turmellut minut, enkelini.
Kerrohan, mieskulta... Kenen kanssa makaan tänä yönä?
Kunnioitetun soturin? Ohran viljelijän?
Vai rankaisija Maddoxin? - Kenet haluaisit?
Vaikka kaikki kolme.
Rakastatko sinä minua?
Olen aina rakastanut.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---